ГЛОБАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ СУЧАСНОСТІ ЯК ДЗЕРКАЛО КРИЗИ СВІТОПОРЯДКУ - Мищенко , Валерій (Просторовий розвиток, 2025)
Предметне поле глобальних проблем сучасності володіє низкою специфічних особливостей, які потребують ретельного врахування під час дослідницького процесу – особливо на його початковому етапі. Йдеться насамперед про комплексність цих проблем, про масштабність їхнього впливу і про політико-управлінський аспект, який має декілька відносно автономних складових, а саме: рівень компетентності, політичної відповідальності й слідування у фарватері не індивідуальних і корпоративних, а національних і загальнолюдських інтересів. Ігнорування таких специфічних ознак стає на заваді не лише знаходженню ефективних відповідей на теоретико-концептуальні виклики, зумовлені глобальними проблемами сучасності, а й загалом унеможливлює адекватне сприйняття існуючих реалій і формату проблем. А якщо формат проблем змістовно невиразний, то визначитися з інструментарієм, який валідний і когерентний наявній проблематиці, практично неможливо. Наші сучасники змушені констатувати, що технократичний і бюрократичний підхід неоліберального світопорядку попередніх трьох десятиліть довів свою функціонально-інструментальну безпорадність – власне, саме з цієї причини сьогодні абсолютною більшістю аналітиків констатується крах такого світопорядку, його, як висловився Ален Бадью, «суїцидальну елімінацію». Далекосяжним недоліком нашого сьогодення є приділення гіпертрофованої уваги технологічній складовій у процесі формування відповідей на виклики сучасності: насправді технології можуть ефективно розв’язувати глобальні проблеми, але вони також є носіями ризиків дегуманізації і втрати питомо людської ідентичності, автентики людини як історично-цивілізаційного феномена.