ЗМІНА ФОРМ КУПОЛІВ ПРАВОСЛАВНИХ ЦЕРКОВ КИЄВА ВІД ДОБИ КИЇВСЬКОЇ РУСІ ДО БАРОКО - Kлючнiкова Анастасія (Просторовий розвиток, 2024)
Досліджується такий важливий елемент давньоруського і барокового храму як купол - символ небесного царства і божого сяйва, єднання людини з Богом. Саме тому розташуванню куполів в об’ємно-планувальній структурі і планувальній схемі храму надавалося таке важливе значення, так само як і кількості куполів. На основі аналізу трьох давньоруських періодів доведено, що попри певні модифікації і зміну пропорцій, обриси куполів залишались незмінними – яйцевидними або півциркульними, зміни стосувались лише кількості куполів. Набагато помітнішою ґенеза купола стає в часи бароко, коли на етапі раннього бароко форма купола ще знаходилась у стадії формування і зберігала зв’язок з Ренесансом, на етапі високого бароко спостерігається розквіт грушоподібних куполів з перехватом-«ковніром», а на пізньому етапі переході до класицизму на зміну грушовидним куполам з перехватом приходять півциркульні.